No? - Symbolit ovat Kaanan kieltä.
Ettekö voi kääntää niitä? - Onko tuo se kartta?
Ensi katsomalta... Tätä täytyy tutkia, tarvitsen aikaa.
Mahdotonta, professori Huston. - Kuka hitto tuo on?
Käännätte sen nyt. - Ei hitossa!
Tulkaa, professori.
Avatkaa ovi! - Kun se on käännetty!
Oveni!
Nyt te käännätte, professori.
Missä se paikka on? - Tuolla päin.
Miksi sitten menemme tänne? Lyhin tie kulkee aina suoraan.
Neiti Huston, uskokaa minua. Tuolla on oikea viidakko.
Varjomme on kadonnut. - Mitä tarkoitatte "varjolla"?
Meitä on seurattu muutama tunti. - Mitä tarkoitatte "seurattu"?
Kun menemme jonnekin, joku hiipii aivan kannoillamme.
Mitä varten? - Etteköhän te tiedä minua paremmin.
Siinä se on. Tongola.
Umbopo, pystytä leiri kukkulalle. - Minun on varminta tulla mukaan.
Emme viivy kauan, mitään ei ehdi tapahtua.
Miksi Umbopo sanoi "varminta"? - Tongola ei ole vieraanvarainen.
Ehkä hänet pitäisi ottaa mukaan. Tai vaikka kaikki.
Tongolan ongelma on Dogati.
Lopettakaa tuo kamala musiikki! - Ei käy. Eversti Bocknerin käsky.
Jos haluatte jatkaa nielemistä, lopetatte musiikin.
Eversti Bockner, etova aamiaisenne jäähtyy.
Pois tieltä!
Mitä elukoita! Mitä saastaa! Kuinka te kestätte tätä?
Nuo saastaiset elukat ovat hyvin kannattavia.
Koska turkkilaisena olette yhtä alkeellinen kuin tämä surkea maa.
Ette arvosta hyvää musiikkia, Richard Wagneria, turkkilaistyperys!
Alan olla kärsimätön. Aivan kuten Saksan valtakunta ja sen armeija.
Saksa miehittää koko Afrikan...
Vaiti! Olen kyllästynyt pöyhkeilyynne te nakkeja hotkiva hurskastelija!
Idiootti!
Vastaanottokomiteamme. Varjo on taas jäljillämme.
Mitä hän haluaa? - Estää teitä löytämästä isäänne.
Tuolla!
Minä näin hänet. Hän on kaupungissa. Quatermain on mukana.
Quatermain?
Olemme Tongolan kauniissa keskustassa. On aika puhua suoraan.
Suoraan? En ymmärrä. - Olette salannut jotain koko ajan.
Haluamme tietää tien kaivoksille, Dogati.
Quatermain ei ole ongelma. Turha hänen nimeään on pelätä.
Quatermain on ongelma koska hän pitää itseään periaatteen miehenä.
Kuten te, eversti Bockner, hänkin vastustaa sitä että olen kaupungissa.
Hänestä ei tule ongelmaa Saksalle. Me vain tapamme hänet.
Vankejako? - Orjia. Dogatin työtä.
100 dollarilla saa elinikäisen orjan. - 100 dollarilla? Miten kamalaa!
Aina voi tinkiä.
Tyttö on pian meidän ja Quatermain ryömii jaloissani.
Neiti Huston, tämä on mapakie-heimo.
Puhutaan tästä myöhemmin, päällikkö. Anteeksi.
Ei hätää, he vain tutkivat ruokatavaran. Kannibaaleja.
Palkkasin teidät viemään minut Isiksen taloon, en kiertokäynnille.
Se on aivan kulman takana. - Kiitos.
Ostaa. Hyvin, hyvin halpa. Hieno lemmikki.
Neiti Huston?
Neiti Huston? Jessie!
Näitkö amerikkalaistyttöä? En halua ostaa.
Ostaa jotain rouvalle. - Pois tieltä!
Otan sen maton!
Anteeksi, väärä väri.
Päästäkää minut heti! - Taitavia kutojia täällä Tongolassa.
Puhuva matto.
Jessie... Voi ei!
ISIKSEN TALO
HARVINAINEN POIKAMUUMIO
Kuinka tämän saa lukkoon?
Noin. Kuinka voin auttaa noin ihastuttavaa, hätää kärsivää neitoa?
Oletteko Kassam? - Olen.
Onpa hauska nähdä. Etsin isääni Jediah Hustonia.
Pitikö teidän tavata täällä? Katselkaa odotellessa näitä.
Hän kirjoitti 2 kuukautta sitten että teidän piti puhua jostain kartasta.
Monet puhuvat kanssani monista kartoista.
Tässä on kiehtova koru. Egyptiläinen, faraoiden ajalta.
Ei nyt. Kyllä te hänet muistatte. Pitkä, hoikka, harmaatukkainen mies.
Se on hyvin erityinen kartta. - Minulla on monia erityisiä karttoja.
Se sopii teille. Nämä myös. - Eivätkö teikäläiset ymmärrä kieltoa?
En käytä rannerenkaita. Mitä te teette?
Mitä te oikein yritätte? - Mainitsitte isänne ja kartan.
Quatermain! - Pöytäni!
Tunnissa jo näin huonossa seurassa? - Pankaa ase pois.
Näytin hänelle orjan rannerengasta. - Hän näki sen jo. Ota se pois!
Jos pidätte näistä, saatte ne puoleen hintaan.
Missä isäni on, senkin halvasti pukeutunut kamelikuski?
Sanoin jo etten tunne häntä. - Kun nenäsi alla ei ollut asetta.
Nyt alan muistaa. Sanoitteko Huston...
Pitkä, hoikka, harmaatukkainen mies.
Hän tutki karttoja ja lähti. - Mitä karttaa?
Suu puhtaaksi! - Hävettää sanoa sitä.
Kuningas Salomon kaivosten karttaa.
Mitä? - Quatermain tietää.
Sadoittain vääriä karttoja myydään herkkäuskoisille turisteille.
Kaikki kauppiaat myyvät vääriä karttoja. - Karttoja? Unohtakaa ne!
Missä isäni on? - Pakottakaa hänet puhumaan!
Älkää koskeko! Se on korvaamaton. - Ei myytävänä? Epätavallista.
Formaldehydiä. Egyptiläiset käytti- vät natriumoksidia. Tämä on uusi.
4000 vuotta vanha ja "uusi"? - Neljä päivää. Vielä märkä.
Ei kai vain...
Rupert! - Rupert?
Minua on huijattu! - Tapoitte isäni avustajan!
Missä hänen isänsä on, rättipää? - En tiedä, minä vannon!
Puhu tai syötän sinut krokotiileille. - Luulin että muumio on aito!
Puhu tai alan leikata! - Ei, älkää!
Älkää, minulla on sairas lapsi. Melkein sokea.
Veistokseni! Hyvä luoja!
Ammun sinut ennen kuin hän tappaa minut! - Se tietää epäonnea minulle.
Symbolit ovat Kaanan kieltä.
Hyvä luoja! - Tämä on se kartta, eikö niin?
Niin, mutta te pilasitte sen! - Onko tämä kartta?
Vatsa on Narobin aro joka johtaa kaksoisvuorille: Saban rinnat.
Rupertin ruumis ja kartta todistavat että isäni oli täällä.
Jos tapatte minut, ette löydä Hustonia. - Hän siis elää.
Hän on Dogatin ja Bocknerin kynsissä. Pakottavat Hustonin kääntämään.
Missä häntä pidetään? - Isänne on itsepäinen.
Se pitää hänet hengissä. He haluavat tytön kiristääkseen isää.
Minusta se on vastenmielistä. - Missä hän on?
En tiedä!
Minua ette enää komentele! Ylös sieltä, olette kiikissä!
Kiikissä!
Kyllä minä sinut hoidan. - Älä!
Hoitelen sinut.
Kiitos, neiti Huston.
Kylläpä hoitelitkin...
Jos jäämme henkiin, muista: Pyssyillä ammutaan ja veitsiä heitetään.
Katsos tätä, Kassam!
Valitse näistä: Pakene henkesi edestä tai sammuta se että voimme puhua!
Saat 20 sekuntia!
Tule!
Pelkurit! - Hauska nähdä kun kuolet, Quatermain.
Minä sain sen!
Isä on vieläkin heillä. - Älä, hän tarvitsee sinua. - Piilota tyttö!
Ei!
Kiltti Umbopo, päästä minut. - Minä suojelen teitä.
Typeryytenne riittäköön Tongolassa.
Kartta pilalla ja aikaa tuhraantui! Katastrofi!
Kartta on Hustonin päässä ja hän on vallassamme.
Kieltäydytte puhumasta, röyhkeä itsepäisyytenne viivyttää meitä!
Huomenna lähdemme junalla leiriimme Barumpaan. Sanon kaksi sanaa:
Puhukaa tai kuolkaa. - Sanoitte kolme sanaa.
Senkin!
Jollette kerro kaivoksiin vievää tietä ennen Barumpaa -
nyljen teidät elävältä sentti sentiltä.
Valitan, ensprechaasaksaa.
Asetta minä ymmärrän.
Saanko polttaa?
Minä sain sen!
Äkkiä! Dogati ja saksalaiset ajavat minua takaa!
Tule nyt! Tule! Nouse kyytiin!
Mikä tämä on? - Lelu.
Niistä on joskus hyötyä.
Minä jatkan.
Pidä kiinni!
Nopeammin!
Varokaa!
Ajakaa ne pois! Ajakaa niiden yli! - Ei!
Päästäkää! Ase tänne! - Itsemurha.
Emme voi jättää isää tänne. - Ei hätää, tiedän minne häntä viedään.
Huomenta.
Ylös, on aika herätä.
Luoja... Onko jo aamu? - On, meidän on ehdittävä junaan.
Tiedätkö mitä unta näin? - Mitä?
Ei se ollut mitään. - Meidän on selvitettävä pari asiaa.
Isäsi löytäminen ei ole helppoa. Se tarkoittaa...
Sievää...
Se tarkoittaa että tottelet minua kaikessa.
Jos sinulla on vielä salaisuuksia, kerrot ne nyt. - Käynnistä!
Tiedät jo kaiken. Pitäisihän sinun ymmärtää miksi salailin.
En minä voinut tietää -
varastaisitko kartat, leikkaisitko kurkkuni ja hautaisitko minut.
Voin tehdä sen vieläkin. - Umbopo, kyytiin!
Umbopo! - Umbobo ei luota ajotaitoosi.
Hän ei luota mihinkään liikkuvaan joka ei syö ruohoa.
Tule nyt, Umbopo!
Mitä teet silloin kun et terrorisoi pimeintä Afrikkaa?
Luen arkeologiaa. Kuvittele arkeologian opiskelua Iowassa.
Kun isä päätti lähteä opettamaan Lontooseen, lähdin mukaan.
Quatermain, haluan kiittää sinua.
Olet ollut kiltti minulle. - Minua houkuttavat kaikki ne timantit.
Et edes usko kaivoksiin.
Ei, sinua viehättää pelastaa vaaraan joutunut neito.
Sinä et ole vaarassa, olet itse vaara.
Siinä tulee Barumban juna.
Umbopo!
Se tulee!
Pysähtyykö se? Tuskin. - Kyllä se pysähtyy.
Se ei pysähdy.
Älä pysähdy. Se voi olla ansa.
Ei, se ei pysähdy. - Se pysähtyy.
Se ei pysähdy.
Sen täytyy pysähtyä!
Hitto, se ei pysähdy. Tulkaa!
Isäsi taitaa olla konduktöörin- vaunussa. Jää tähän. Umbopo hoitaa.
Hienoa...
Minne kyyhkyläinen on matkalla?
Poikaystäväni luo, Herr Bockner.
Dogati!
Oikein hyvä, pojat.
Upeat refleksit pojilla. Olen ylpeä teistä!
Saanko? Nyt pidetään hauskaa!
Nyt riittää! Teille ei ilmeisesti riitä.
Vai riittääkö?
Tänne se!
Puhutteko te? Mitä?
Katsokaa nyt mitä teitte.
Kertokaa tie kaivoksille tai kaivan silmänne irti ja tallon sen.
Teen saman kaikille ruumiinosille kunnes olette vailla ulokkeita.
En suo teille kuoleman ylellisyyttä. - Pankaa hänet puhumaan!
Löysitkö hänet? - Matalaksi!
Jessie! - Isä!
Päästä minut! - Ei voi olla totta!
Tule ylös! - Quatermain!
Päästäkää irti!
Cheq!
Hae hänen päänsä minulle.
Miten ihana yllätys. Jollette kerro tietä kaivoksille -
revin tyttäreltänne silmät päästä ja tallon ne.
Teen sen eri ruumiinosille... Vaikka sen te jo tiedätte.
Hyvä on! Minä kerron! - Ei, sinun ei tarvitse sanoa mitään.
Kerro sitten vähän.
Korvaukseksi avusta pyydän kersantti Dorfmania tappamaan teidät äkkiä.
Ruokaa, ruokaa, ruokaa! Kidutus lisää ruokahalua.
Tästä saat rangaistuksen koska et puhunut aikaisemmin!
Katso mitä sait taas aikaan!
Pidän sinua hyvin viehättävänä. - Olet sika!
En puhunut sinulle! Puhuin isällesi.
Mutta en ole kranttu. Mieluummin annan nautintoa kuin kipua.
Tule tänne.
Tule, omenaiseni.
Älä ujostele. Adolf Dorfman on hyvä sinulle.
Hyvin kiltti.
Näen silmistäsi että sinäkin pidät minusta.
Quatermain!
Umbopo, hyvä että tulit. Pidä tätä.
Minä sain sen!
Tulkaa, meidän täytyy lähteä. He voivat tulla takaisin.
Minua hävettää. Kerroin kaiken. - Sinulla ei ole syytä hävetä.
Paikkaamme teidät batwanakylässä. - Ei, jättäkää minut tänne.
Emme jätä sinua. - Tärkeintä on pysäyttää heidät.
Antaa apinoiden tappaa itsensä kuvitelmaa jahdatessaan.
Ei se ole mikään kuvitelma, herra Quatermain.
Olen koko ikäni etsinyt kuningas Salomon kaivoksia.
Jos ne joutuvat roistojen käsiin, koko elämäni on mennyt hukkaan.
Luvatkaa että ehditte kaivoksille ensin. Pysäyttäkää heidät!
Etumatka voi olla jo liian pitkä. - Minä teen sen avullasi tai ilman.
Vie professori kylään, Umpopo. - Selvä. Palaan myöhemmin.
Minä en usko kaivoksiin mutta alan uskoa sinuun.
Odota.
Varovasti, professori.
Se näyttää laskeutuvan.
Aivan.
Se laskeutuu. Tuolla on lentokenttä.
Naiset ensin. - Kiitos.
Hei, pojat. - Mitä teet täällä, käpynen?
Odotan sinua.
Äkkiä koneeseen!
Pian nyt.
Minä pyöritän potkuria, sinä painat punaista nappia.
Minä pyöritän ja sinä painat. Paina punaista nappia!
Minä painan. - Paina kovempaa!
Mitä hittoa sinä teet? - En saa tätä pysähtymään!
En minä osaa! - Kaasu! Älä kaasuta!
Jos jään henkiin, tapan hänet!
Pysäytä! - Tule jo!
Hei, olen sinun puolellasi!
Isä toivoikin aina poikaa.
Hän olisi osannut ohjata tätä!
Hidasta!
Se nousi! Ei hätää! Alan jo oppia!
Oletko hullu? - Lhan kuin ajaisi autoa!
Oletko ihan hullu!
Pidä kiinni!
Oikeita luoteja...
Haluat siis mitellä rohkeutta? Minä en väisty ikinä. En ikinä!
Ylös!
Ylös, ylös!
Et siis olekaan pelkuri?
Vedä sauva taakse! Taakse!
Avaa silmät!
Oikein rohkeaa.
Mutta jos sinulla on eine kleineaivot, sinä väistät.
Sauva jalkojen väliin! Vedä siitä!
Ei...
Ei... Ei!
Mikä se oli?
Minne hittoon se paskiainen katosi?
Sopiiko että tulen sisälle?
Hyvä on, sain siitä kiinni.
Meidän on ylitettävä joet ja vuoret. Onko tuotakin pakko kuunnella?
Lhailen Wagnerin musiikkia. Kaikkien aikojen suurin säveltäjä!
Onko hän kuollut? - Totta kai.
Allahille kiitos. - Olette sivistymätön barbaari.
Taitaa olla Dogati porukoineen.
Poiketaan katsomaan. Ehkä voimme... vähän säikäyttää.
He ymmärtävät niin hyvin saksaa että palaavat varmasti.
Mitä nämä ovat? - Pudota ne niin näet.
He tulevat takaisin.
Näettekö? Näille alkeellisille alkuasukkaille -
tärkeintä ei ole kieli vaan vallan ilmapiiri.
Käskin heidät takaisin luokseni... ja he pakenevat.
Nuo alkukantaiset ihmissyöjät osaavat vain paeta ja syödä ihmisiä!
Oletteko nähnyt Saksan armeijan pakenevan? Mitä? Oletteko?
Minä näytän!
Takaa tupruaa savua! - Hitto!
Täältä valuu jotain ruskeaa mönjää! - Hittojen hitto!
Meidän täytyy laskeutua.
Hypätään. Kun kone osuu maahan, se voi räjähtää. Tule!
Nyt! Yksi, kaksi, kolme, tule perässä!
Oletko kunnossa? - En tiedä vielä.
Ei olisi pitänyt antaa sinun lentää. - Suunta on oikea. Katso.
Kaksoisvuoret.
Saban rinnat.
Jos olisit pudonnut tuonne, kaivokset olisivat olleet lähellä.
Kun seuraavan kerran varastetaan kone, saat pudottaa sen.
Ongelmia? - Ei.
Tuo on ongelma.
Mitä he sanovat? - Et halua tietää.
Eikös tuo ole se? - On. Mukavaa tavata ystäviä.
Senkin... - Nyt rauhoitutaan.
Minulla ei ole niin paljon luoteja kuin heillä keihäitä.
Näitkö hänen kaulakorunsa? - Näin. Vähän liian pramea.
He ovat ystävällisiä. - Eipä olisi uskonut.
Kaulakoru on 21. dynastian ajalta. Kun Salomo oli Israelin kuningas.
Entä sitten? - Se todistaa että kaivokset ovat olemassa.
Lohtu sekin.
Mikä hätänä? - Jessie, he haluavat meidät päivälliselle.
Emmekö voi kieltäytyä loukkaamatta heitä?
Meitä ei kutsuta syömään. Meidät syödään.
Hyvä tavaton!
Tee jotain! Sinä tässä seikkailija olet!
Selvä, hoida sitä nuo tuhat niin minä hoidan loput.
Valkoinen liha näyttää kiinnostavan enemmän.
Minua pelottaa, Quatermain! - Sinuakin?
Rauhoitu, yritän keksiä jotain. - Yritätkö?
Minä en halua! En halua kuolla! En halua kuolla!
Älä synkistele. Olemme sentään pääruokalaji!
Niinpä tietysti! Yhtä vitsailua! En halua kuolla arvokkaasti!
Haluan kirkua!
Emme ole vielä kuolleet, Jessie. - Kunpa juuttuisimme niiden kurkkuun.
Tätä en olisi valinnut viimeiselle aterialle.
Joko pian keksit mitä tehdään? - Vielä pari pikku juttua.
Anteeksi.
Quatermain? Quatermain!
Alkaa olla kuuma. - Ja kuumemmaksi käy.
Tule perässä. - Löysitkö oven?
Matki minua. Tule!
Se keinuu. Hyvä. Vielä.
Kun se kaatuu, pidä lujasti kiinni.
Vielä kerran!
Idea tuntui ensin hyvältä.
Sattuiko?
- Hyvä luoja, kaikki pyörii.
Anna minun maata tässä viikko. - Onko jotain poikki?
Kaikki pyörii. Voi luoja, sinua on kahdeksan kappaletta.
Täältä on päästävä pois.
Hus! Mene pois! - Ei kannata.
Mitä tehdään? - Odotetaan kunnes se kyllästyy ja lähtee.
Onko sinulle sanottu että näytät upealta sipulit hiuksissa?
Kiitos. Pidänkö aina sipuleita hiuksissa?
Pidä.
Dogati! Tule!
Quatermainin ase. - Hänet on siis... syöty?
Toivoa aina voi mutta hän on kuollut vasta kun näen ruumiin.
Iowassa ei taida olla näin hauskaa? - Eikä rankkaa.
Pysähdytäänkö hetkeksi? - Dogati jahtaa meitä. Jaksatko vielä tunnin?
Jaksatko?
Jessie, nyt ei ehditä...
Jessie. Mitä?
He pesivät paitani. - Niin minunkin.
Et kai pue sitä heti? On aika kuuma.
Kiitos.
Miksi he tuovat minulle kaikkea? Miksi he näkevät vaivaa?
Ehkä he eivät ole nähneet ennen valkoista naista.
Ehkä. - Ovat sentään ystävällisiä.
Obugwa! He ovat varmasti obugwa-heimoa.
Legendan mukaan heimo vartioi Salomonin kaivoksille vievää tietä.
He ovat tyytymättömiä maailmaan ja elävät ylösalaisin muuttaakseen sen.
Miten surullista.
Varmasti vaikeaa saada kolikot pysymään taskuissa.
Mikä tuo on? - En tiedä.
Näyttää aivan... leijuvilta tähdiltä.
Mitä he nyt tuovat minulle?
Ehkä se on uudenlainen cocktail.
Mitä tämä oikein on?
Ehkä he pitävät sinua kuningattarenaan tai papittarenaan.
Tai vain kauneimpana naisena jonka ovat nähneet.
Lhanko totta?
Lähdetään!
Hyvä! Valitettavasti hän oli meidän puolellamme.
Heitä putoilee kuin kypsiä luumuja.
Kiitos kyydistä, pojat!
Eikö näytä täysin samalta kuin se toinen veistos?
Obugwat ovat kilttejä. Haluavat näyttää meille tien kaivoksille.
Jos saan rusinanaaman kiinni, voin ehkä saada meidät pois täältä.
Mitä? Irti! Irti!
Ei! Ei! Ei!
Päästäkää hänet!
Minä pyydän!
Emme ole tehneet teille mitään. Minä pyydän, päästäkää hänet.
Voi, älkää tappako häntä. Olkaa kilttejä.
Minä rakastan häntä.
Voi jukra!
Kadut kun sinun vuorosi tulee!
Minä olen Twala, kuhuwanien oikea päällikkö!
Jessie!
Päästäkää minut! Päästäkää irti!
Quatermain!
Idiootti, unohda Quatermain. Mennään kaivoksille. Tie vie tästä.
Kun kaivokset ovat meidän, muistuta että leikkaan idiootilta kielen.
Tämä on Gagoolan oikotie kaivoksille. - Miksi he veivät Jessien?
Tulkaa perässä!
Seuratkaa minua! Äkkiä! - Anna se.
Hullu! Johditte meidät ansaan. - Ette taida ymmärtää merkkejä?
Turkkilainen idiootti!
Saban rinnat.
Teidän jälkeenne, eversti Bockner.
Pelkäävätkö turkkilaiset tulta?
Niin saksalaisetkin.
En osaa tulkita merkkejä. Seurataan Quatermainia.
Ei! Tänne päin.
Tätä kautta.
Quatermain! Tapan sinut omalla aseellasi!
Kumarru!
Ei, pysy siinä!
Kohta heillä on ongelmia.
Timantit kuuluvat Saksan valtakunnalle!
Niitä ei kielletä meiltä! Saksan armeija ei salli sitä!
Auttakaa! Apua!
Mennään!
Pysäyttäkää heidät. Tappakaa heidät! Tulta!
Gramofoni... Fritz! Pelastakaa gramofonini!
Minä vajoan!
Lopeta vajoaminen! Tämä on käsky.
Hyvä. Ei enää Wagneria. - Eteenpäin! Eteenpäin!
Me kuolemme kaikki! On käännyttävä.
Nyt, Herr eversti Bockner, seuratkaa minua. Herr eversti Bockner!
Lopultakin, Salomonin kaivokset!
Vain yksi mies estää meitä saamasta loputtomat rikkaudet.
Nyt minä otan komennon. Muistakaa se.
Eteenpäin. Sinä ensin.
Ei, odottakaa! Gagoola tappaa hänet.
Nyt!
Irrota hänet. Mennään!
Tulkaa perässä.
Älkää astuko tuolle kivelle. - Tuolle.
Tule!
Kuhuwana-heimon kuningattaret.
Saba, ensimmäinen kuningatar. Muistutatte kovasti häntä.
Kun näin teidät, tiesin että minun on tultava takaisin.
Gagoola tiesi että hänen on uhrattava teidät säilyttääkseen valtansa.
Quatermain! Ette pääse täältä timanttien kanssa!
Saksan armeija ei salli sitä!
Parasta että menet ensin. Jollet löydä mitään, palaat tänne.
Mene!
He pääsivät sisälle. Juokse!
Hyvä luoja.
Kourallisella näitä voisi ostaa koko Iowan.
Quatermain, minä tulen!
Ota mitä saat niin lähdetään!
Tulkaa!
Hamid! Pelkuri!
Quatermain!
Oletteko kuollut? Oletteko kaputt?
Riittää jo. - Vielä yksi.
Saatko sen liikkumaan? - Tätä ei liikuta edes kokonainen heimo.
Voi ei... Tämän on pakko olla vitsi!
Yritän pysäyttää sen. Mene toiselle arkulle!
Otan kannen.
Auta minua!
Pannaan tämä arkulle. - Varo päätäsi.
Pannaan se tähän nurkkaan. - Varo kättäni!
Varovasti. Rukoile että tämä onnistuu. - Toivottavasti.
Nyt ehditään vähän miettiä.
Jessie, tule tänne. - En taida päästä läpi.
Kyllä pääset, pian nyt.
Toivottavasti tämä kestää.
Hyvä. Se onnistui.
Mikä se oli? - Quatermain!
Vettä. Ovat näköjään ajatelleet kaikkea.
Se nousee. Quatermain, emme pääse ulos.
Jessie, älä hermostu. Vesi loppuu varmasti.
Riisun tämän. Ilma ei lopu ja minä olen tässä, älä pelkää.
En minä pelkää. En pelkää! Näytänkö minä pelokkaalta?
Se on vain käärme, pikkuinen. Vain käärme. Älä katso sinne.
Se on vain käärme. Pidä silmiä kiinni vielä hetki...
Mene, mene! Häivy! - Joko se meni?
Se on poissa. - Minä taidan oksentaa.
Voi, Quatermain, jos tämä on meidän loppumme -
haluan että tiedät...
Nielaisin ötökän! - Hyvä, siitä saat voimaa.
Tyhmille vitseillesi ei naura muut kuin sinä.
Nouse niin korkealle kuin pääset! Kuolemme ainakin nuorina!
Quatermain, minä rakastan sinua!
Minulle... minulle...
Tämä kaikki on minulle.
Minulle...
Entäs minulle?
Luulitko tappaneesi minut?
Vanha turkkilainen keksintö!
Hölmö oletkin sinä, sinä olet idiootti!
Älä sano turkkilaista idiootiksi jollet varmista että hän on vainaa.
Näin Saksa voittaa sodan ja valtaa maailman. Meistä tulee sankareita.
En halua sankariksi.
Täytä kypäräsi.
Ja taskusi.
Ja suusi. - Mitä?
Kuulit mitä sanoin. Syö kivet.
Olet hullu, mielipuoli. Mitä iloa saat kun ne ovat mahassani?
Älä huoli. Kun pääsemme kotiin, halkaisen sinut.
No... Syö kivet.
Niele. Niele ne!
Niele!
Lisää!
Nyt nielet!
Lisää. Lisää!
Lisää, rasvainen sika!
Liikkeelle, saksalaissika!
Pakotit minut nielemään kivet mutta annan sinulle anteeksi.
Saksalainen ulostusaine on maailman parasta.
Ajattelen sinua kun istahdan...
...kiitollisena tästäkin vähästä.
Mutta en ammu sinua. Hautaan sinut elävältä.
Mutta tällä kertaa kuolet kunnolla, hölmö turkkilainen.
Jessie.
Meidän täytyy uida. - Odottakaa!
Tulkaa.
Liikkumatta! Teillä on timantteja. Ottakaa ne esiin.
Sillä kaikesta huolimatta... Timanteista ei ole hyötyä -
vainajille. Eihän?
Pankaa ne tähän.
Kaikki, minä sanoin.
Kypärään.
Tule itse ottamaan.
Lapsellisia ihmisiä.
Menkää kauemmas.
Saksan armeija ei salli tätä!
Älkää! Timantit kuuluvat vuorelle.
Vie hänet ulos, Umbopo!
Lopultakin!
Quatermain! Me kuolemme yhdessä!
Yksityiselämäsi on oma asiasi, Umbopo, mutta olisit voinut kertoa.
Älkää surko timantteja. Näette viimeisinä vuoren salaisuuden.
Se muisto säilyy mielessänne aina. - Hyvästi, Umbopo.
Minun tulee ikävä Umbopoa. - Minulle tuli huono omatunto.
Mistä?
Sinä ja isäsi ansaitsette minusta jotain.
En tunne syyllisyyttä jos sinäkään et tunne.
En halunnut että joudut lähtemään tyhjin käsin.